Iskani niz je bil najden v DRUGI VSEBINI:
ἑξῆς
adv., ep. ἑξείης 1. po vrsti, zapored(oma), drug za drugim; ὁ ἑξῆς sledeči, naslednji NT. 2. o času: zatem, potem, nato, ἡ ἑξῆς(sc. ἡμέρα) drugi (naslednji) dan NT.
ἐξ-ίημι
[ep. inf. aor. ἐξέμεν(αι), aor. med. ἔξεντο, imper. ἔξεο] 1. act. a) trans. pošiljam vun, odpošiljam, izpuščam τινά, τί, mečem iz česa τινὰ ἔκ τινος, ἔρον izženem, utešim, potolažim; b) na videz intr.: izlivam se, iztekam se (o reki: sc. ὕδωρ). 2. med. a) ἔρον potolažim si, utešim si željo po; b) pošljem od sebe, ločim se od γυναῖκα.
ἐπ-έκεινα
adv. (= ἐπ' ἐκεῖνα sc. μέρη) onstran, onkraj, na oni strani, na ono stran, preko; οἱ ἐκ τοῦ ἐπέκεινα onostranski, τὸ ἐπέκεινα onostranski kraj, τὰ ἐπέκεινα τινος na nasprotni strani česa.
ἐπ-εμβάλλω
1. trans. mečem še poleg tega noter, na kaj; στόμιά τινι (nadenem uzdo =) pretim komu s svojim žrelom (o Erinijah), γῆς σωτῆρα τῷ λόγῳ ponujam se za rešitelja. 2. intr. tečem še vrh tega v, izlivam se (sc. ὕδωρ).
ἐπεξόδια
, τά (sc. ἱερά) žrtve pri odhodu ali pred odhodom vojske proti sovražniku.
ἐπι-δεής
2, ep. ion. ἐπι-δευής 1. potreben, ubog, reven, ki nima česa, brez česa τινός, λώβης καὶ αἴσχεος οὐκ ἐπιδευεῖς(sc. ἐστε) ni vam več treba drugega psovanja, zadosti ste me že opsovali. 2. pomanjkljiv, nezadosten, ἵνα μή τι δίκης ἐπιδευὲς ἔχῃσθα da prideš v vsakem oziru do svoje popolne pravice. 3. ki koga ne dosega, slabejši, βίης na moči, βίης ἐπιδευέες εἰμὲν Ὀδυσῆος slabejši smo nego Odisej; πολλὸν δ' ἐπιδευέες ἦμεν bili smo mnogo preslabi.
ἐπι-εικής
2 (εἰκός) 1. o stvareh: primeren, prikladen, pristojen, spodoben, pravičen ἀμοιβή, λόγος, ἐπιεικέστερα λέγω govorim primerneje, utemeljen πρόφασις, ugoden, sprejemljiv ὁμολογία; τὸ ἐπιεικές pravičnost, krotkost, blago mišljenje NT, ἡ ἐπιεικεστάτη ὁδός najbolj verjetna razlaga; ὡς ἐπιεικές kakor se spodobi, οἷ' ἐπιεικὲς ἔργ' ἔμεν ἀθανάτων kakršna morajo biti; ὅν(sc. μῦθον) κ' ἐπιεικὲς ἀκούειν kar je dovoljeno slišati; πρὸς τὸ ἐπιεικές blagohotno, prizanesljivo. 2. o osebah: sposoben, vrl, obziren, pravičen, razumen, dobrohoten, blag. – adv. ἐπιεικῶς in -κέως dostojno, primerno λέγω, zadostno, dovolj, zelo, precej παραπλησία, približno, takorekoč, seveda.