Iskani niz je bil najden v DRUGI VSEBINI:
πῦρ
, πῠρός, τό [Et. nem. Feuer (stvn. fūir) od kor. pū, čistiti, sor. lat. purus. – Obl. pl. metapl. τὰ πυρά]. 1. ogenj (na ognjišču, na straži, žrtveniku, grmadi), ogenj bliska in plamenic, ἐν πυρὶ γίγνομαι pridem v ogenj, zgorim, εἰς πῦρ ἅλλομαι postavim se predrzno v največjo nevarnost, οἱ πῦρ πνείοντες (iz nozdrvi) ogenj bljujoči, τὰ πυρά stražni ognji. 2. ognjeno znamenje, plamenica, blisk, strela. 3. ognjeni žar, luč (Plut. Per.), žerjavica, požar.
tinto piti
kaznovati, mučiti; navadno v rabi: dati tinto piti (iz nem. die Tinte = črnilo)
končno je našel nekoga, ki mu je kos; mu je dal vetra; ga je postavil na trdna tla; ga je soočil z dejstvi; ga je podučil (ni sam zapisal s črnilom - se naučil, ampak ga je drug posilil s črnilom)
Tinte jim je treba dati piti, tinte!
Tito je dal Hitlerju tinto pit.
Fraza najverjetneje izhaja iz priljubljene "zlate knjige za naše malčke" Struwwelpeter (1845). V eni od pesmic se otroci norčujejo iz zamorčka ("Zamorček-morček, kak si zal! Aj, aj, si mar v črnilo pal?"), Sv. Nikolaj pa jih kaznuje tako, da jih potunka v črnilo.
Er tunkt sie in die Tinte tief
Wie auch der Kaspar: »Feuer!« rief.
Bis übern Kopf ins Tintenfaß
Tunkt sie der große Nikolas.
Kaže pa, da je pitje tinte slovenska posebnost, saj se kazen v prevodu Sonje Sever iz leta 1925 glasi takole:
Lej, lej, zdaj sem pa smeha sit!
Otroci, hajd, črnilo pit!
Nič ne pomaga vik in krik,
zaman vsi vpijejo "zapik!
Fraza pa je morala obstajati že prej, s...